EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Du fikk noen til å følge etter Angelica, også etter at du fikk vite om sviket.
Hvorfor?
Å vite om sviktet er én ting, å vite hvem det var en annen.
Jeg ville få en idé om hvem Angelica Petroni var.
Gjorde du?
Jeg tror mannen din presset henne til å gjøre det.
Angelica forsto hvem Claudio var og prøvde å rømme, men noen stoppet henne.
Ikke fru Monaco.
Hvem fikk noen til å følge etter offeret,
som vist i papirene fra byrået hun ansatte,
uten å oppdage at hun var med i mannens eskortering?
Eller visste du det?
Du forsøker å forverre motivet, men bildene viser
en jente som gikk ut med flere, inkludert Claudio.
Claudio dukket ikke opp når hun var med andre klienter.
Hadde jeg visst, hadde jeg forlatt ham og anmeldt ham til politiet.
I stedet forsto jeg hvem Angelica Petroni var.
- Så jeg sluttet å bekymre meg. - Hva mener du?
At menn snart blir lei av horer.
Du snakker om en 17 år gammel jente.
Jeg sier det som det er.
Se på henne.
Hun var bare en hore.
PROSESSEN
-Kan du bevege den? - Ja.
Men hvem gjorde det?
Ingen.
- Jeg ringer direktøren. - Nei.
Hvorfor ikke?
Det blir bare verre.
Jeg er uviktig her inne.
Jeg orker ikke mer.
Jeg vet det.
Jeg er redd.
Jeg sover ikke lenger.
-Hør her... - Dette er helvete.
Jeg kan ha funnet en som kan være involvert i mordet.
Hvem?
Vi ser på ham, jeg vil ikke gi deg falskt håp,
men det er en mulighet.
Er det henne?
Det er ikke mannen hennes. Elena Guerra har også hemmeligheter.
- Og det er lett å bli mistrodd her. - Vil du bruke dem?
Ja, hvis det får deg ut herfra.
Andreoli overbeviste meg aldri.
Jeg vil bevise at han var korrupt.
Prøv å la ham lufte seg, se om han tilstår.
Han er svært snakkesalig.
Kan jeg regne med deg?
Selvsagt.
Takk.
Kom han til deg eller gikk du til ham?
- Beklager? - Barone. Hva lovet han deg?
Jeg vet ikke hva du mener.
Du gjør alltid slik når du er utilpass.
Jeg har kjent deg lenge.
Jeg trodde jeg kjente deg.
Jeg sa bare sannheten.
-Andreoli fortalte at han gjorde en feil. - Hva faen tilbød han deg?
Elena...
- Jeg ba om overføring. - Flott.
Har du aldri gjort en feil for å redde noen du brydde deg om?
AKTORS STJÅLNE BILDER.
Vet ikke hvorfor jeg lot den være på, kanskje jeg er en selvplager.
Snakk.
Snakk, Elena. Du kan ikke tie denne gangen.
Jeg var 18 da jeg ble gravid.
Jeg var alene og følte meg ikke klar, så jeg ga bort barnet.
- Hva faen er det du sier? - Han er faren.
Hun het Angelica.
Jenta jeg forlot.
Hun er jenta fra saken.
- Jeg var ikke klar for å snakke med deg. - Ikke rør meg.
Vent!
Vent, vær så snill. la oss snakke om det.
Men hvem faen er du?
Hvem faen er du?
Svar, kom igjen.
JEG HAR SETT BILDENE. VIL DU MØTES?
Du sa at ingen visste det!
- Men ingen vet det. - Så hvorfor ringte de deg?
- Jeg vet ikke, kanskje det var en spøk. - En vits? Fungerer hjernen din?
Hun behandler ham som en taper, og han smeller med dørene som et barn.
Jeg visste du ville bli tatt, taper.
- Var han en klient? - Vent.
- Skrøt du av det? - Nei.
Du gikk alltid etter den dumme jenta.
- Jeg har ikke snakket med noen. - Nå er det rettssak mot Monacos datter.
- Hvis noen oppdaget... - Hold kjeft!
Døra smalt. Nå kan du skru av. Det var den viktige delen.
- Så han var klient. - Det er mulig.
- Han fulgte alltid etter Angelica. - Og han gjorde noe.
- Han kan være drapsmannen. - La oss fortsette, kanskje vi blir sikre.
Aktor må være sikker.
Jeg må bare vise rimelig tvil, så er Linda fri.
Jeg har ikke mer tid.
Jeg må få Tomei inn i rettssaken.
- Du kan ikke bruke dette i retten. - Jeg tar meg av det.
Send det til meg.
Neste gang de ber deg om noe, vil jeg bli informert.
Husk at du jobber for meg. Ikke for Monaco.
Men du publiserte bildene.
Selvsagt.
Jeg trodde jeg fikk hjerteinfarkt.
Hjertet ditt er fint. Her er angstdempende medisin så du får sove.
Ta vare på deg selv.
Prøv å hvile så mye som mulig. Finn en rutine og ikke mat tvangstankene.
Bli distrahert, bo hos familie.
Angelica!
Tre, to, én…
Unngå stressende situasjoner.
Aktor, noen kommentar om bildene?
- Vil du melde det? - Vil du anmelde?
Gi oss en kommentar.
Hva slags jobb har du?
Jeg er aktor.
Høringen er herved åpnet.
13. FEBRUAR ÅTTENDE HØRING
Vurderingen av aktors vitner er fullført. Vi går til forsvarets vitneliste.
Advokat Barone, vær så god.
God morgen.
De må glemme Linda og flytte oppmerksomheten til Angelica.
Å skylde på offeret er aldri en god idé. Når man dør, blir selv en hore en engel.
- Du gikk alltid etter den jenta. - Jeg har ikke snakket med noen!
Nå er det rettssak mot Monacos datter.
- Hvis noen oppdaget at du... - Hold kjeft!
Vår liste er kortere enn aktors.
Som vi har sagt siden begynnelsen, gikk etterforskningen i feil retning.
De måtte kaste lys over de mørke sidene i offerets liv.
For ung, drept uten medlidenhet, ja, men absolutt ikke uskyldig.
Tomei var der drapskvelden, og avlyttingen tyder på at han var involvert.
Hvordan skal du få ham i retten?
Jeg kaller vitnet Michela Dapporto.
- God morgen. Vær snill og sett deg. - God morgen.
Frøken Dapporto er det første vitnet på vår liste
og vil hjelpe oss å skissere et ærlig bilde av Angelica.
Poenget vi vil bevise, ærede dommer, er enkelt.
Michaela, hva føler du når du ser disse bildene?
- Ubehag. - Akkurat, ærede dommer.
Vitnet er nok ikke den eneste. Kan vi fjerne bildet?
Advokat, herr og fru Petroni er i salen.
Ja, ærede dommer, jeg beklager til Maurizio og Paola Petroni.
Jeg er lei for å ha gjort dem og alle andre her opprørt.
Men jeg måtte gjøre det i rettferdighetens navn.
Jeg måtte gjøre det klart hvordan følelser kan påvirke dømmekraften.
Hvordan kan man ikke synes synd på et slikt ungt offer?
Hvordan kan man ikke kjenne på et stort behov for å straffe noen
når vi er hjelpeløse vitner til det meningsløse resultatet av vold?
Hvordan er dette relevant for rettssaken?
Hvis offerets vaner har gjort henne utsatt.
- Fikk hun som fortjent? - Nei, jeg prøver bare å forstå
uten hykleri, hvem som kunne ha drept offeret.
- Kan jeg fortsette, dommer? - Vær så god.
Først må du svare med kun ett ord: ja.
Angelica Petroni var prostituert?
Ja.
Og du var en del av en ring kontrollert av Claudio Cavalleri, Linda Monacos mann,
som tok sitt eget liv da skandalen ble kjent?
- Ja. - Og Angelica hjalp herr Cavalleri?
Hun pleide å finne jentene.
Jeg jobbet med Angelica som vertinne. Hun spurte om jeg ville gjøre det.
Jeg tolket det som en lek, jeg vet jeg gjorde en feil.
Det tviler jeg ikke på. Neste spørsmål: Hvor stor var klientlisten?
Jeg møtte rundt ti, de har senere blitt etterforsket...
Angelica kjente vel alle, siden hun var sjefen...
Det er nok! Skam deg!
Herr Petroni, jeg forstår din sinnstilstand.
Hvis temaene krenker deg, ber jeg deg forlate salen.
Selvsagt drar vi!
Michela, svar.
Angelica sa en gang at det var mer enn 30 klienter,
- noen faste... - Det finnes ingen bevis.
- Etterforskningen har funnet 11 klienter. - Det er poenget, dommer,
Etterforskningen har aldri vært grundig.
- Det er latterlig. - Kom til saken.
De fikk aldri frem fakta! 30 menn!
Hvorfor skulle frøken Dapporto lyve?
Og hvis det var så mange klienter,
kan ikke drapsmannen være en av dem?
Det er poenget, dommer.
Takk, Michela, jeg vet hvor vanskelig det var for deg.
Ingen flere spørsmål.
La oss gå videre til kryssforhøret. Aktor Guerra?
Det smerter meg at forsvaret gjør sitt beste for å distrahere retten.
Angelica var ingen helgen. Hun var ikke perfekt.
Hvem av oss er det? Og hvis hun har gjort feil,
fortjente hun likevel ingen dødsdom!
Aktor, fortsett med kryssforhøret.
Beklager.
Michela, vi møttes i et trist øyeblikk.
Drapet hadde nylig funnet sted, og du var nettopp avhørt av mine kollegaer.
- Ja, jeg husker det. - I dag innkalte forsvaret deg.
Jeg tviler ikke på at du svarte oppriktig, men tror ikke at Barone spurte deg om alt.
Han stilte kun de spørsmål han ønsket svar på.
Elena Guerra vil kryssforhøre.
- Du vet hva det er? - Jeg er ikke dum.
Hun vil at du skal si noe pent om Angelica.
Vi gir dem det de vil ha.
Du fortalte meg at Angelica var veldig bekymret de siste ukene av sitt liv.
"Hun hadde vært paranoid en stund. Hun måtte få det ut."
Det er dine ord, ikke sant?
- Ja. - Så hva snakket Angelica om?
Sa hun hvorfor hun var så paranoid?
Angelica visste det var en tabbe.
Hun sa at hun ville stoppe.
Hun sa hun gjorde det fordi Claudio ikke hadde egne penger
og hun drømte om å rømme med ham. Det var derfor hun gjorde det.
- Er det noe galt? - Er ikke det vi gjør ulovlig?
Så fortalte hun meg at hun var redd for sin egen sikkerhet.
Hvorfor? Hvem var hun redd for?
Vi lyver for å komme til sannheten.
- Og hva er sannheten? - Vi ser på en fyr som kan være morderen.
Men loven gjør at vi ikke kan bruke bevisene vi har.
Den eneste muligheten er at et vitne snakker om ham.
- Jeg vil ha betalt. - Vi kan få til det.
Men til gjengjelde må du si visse ting når aktor kryssforhører deg.
- Hva må jeg si? - Først, si navnet.
Jeg tror det var han som alltid fulgte etter henne. Nicola...
Nicola? Hvem snakker du om?
Tomei. Ja, Nicola Tomei.
Den fyren var besatt av Angelica.
Jeg tror han var en klient. Angelica var livredd ham.
Dommer, i lys av dette vitnemålet ber ber jeg om å få innkalle Nicola Tomei.
Det har aldri tidligere blitt nevnt at Angelica ble forfulgt.
Bortsett fra Bernardini, privatetterforskeren til fru Monaco.
Da jeg avhørte Dapporto nevnte hun aldri...
- denne Tomei. - Ja, men hun gjorde det nå.
Dommer, vitnet snakket om en mann som var besatt av offeret,
som ble terrorisert av ham.
Jeg tror det er nødvendig å høre denne Tomei. Forbered innkallelsen.
Aktor?
- Aktor? - Jeg føler meg ikke bra.
Har du flere spørsmål? Vil du ha en pause?
- Eller avslutter vi? - Nei, la oss avslutte.
Bra. Høringen er over.
Saken fortsetter 20. februar kl. 09,30.
Kan jeg?
Selvsagt.
Du gjør ditt beste.
I dag var det ikke nok.
Jeg vil gjerne hjelpe deg, men jeg vet ikke hvordan.
Jeg kjenner ikke Tomei, jeg vet bare at han er naboen vår.
Du har alt gjort det du kunne for Angelica.
Helt siden Angelica døde, er du det beste som har skjedd oss.
Ikke gi opp.
Ruggero, et øyeblikk?
Ok.
Monaco vil treffe deg. Hjemme hos seg.
- Jeg kommer. - Mine herrer.
Vittorio, jeg ringer deg.
Hva er det? Du virker ikke glad.
Nei da, det var et bra vendepunkt.
Jeg husker ikke at Dapporto nevnte Tomei-fyren.
Kanskje hun husket det nå.
Flaks skader ikke, sant?
Nei da.
Bravo. Du forberedte henne godt.
- Pent å få henne til å nevne Tomei. - Dette er din andre beskyldning.
Kanskje jeg tok feil med Orrico, men ikke nå.
Beklager at du følte deg dårlig.
- Du lekket bildene, ikke sant? - Du er gal.
- Du risikerer å bli utestengt. - Ja da.
Jeg prøvde å komme unna Guerra. Hun ville fortelle meg at hun elsket meg.
- Dere kler hverandre. - Ja, men jeg elsker henne ikke.
Fortsett å følg fyren hun knullet, jeg vil vite alt.
Jeg ville vise deg underet. Har du sett noe skjønnere?
Bra jobbet, hva?
Vil du ha en kaffe?
Jeg takler ikke denne stillheten. Har du noe å si, si det nå...
- Har du begynt å være formell igjen? - Jeg tenkte ikke på det.
Beklager at jeg tvilte på deg.
- Det var Francesca, ikke sant? - Ja.
Hun var den eneste jeg sa det til.
- Men hvorfor sa du ikke det? - Fordi jeg ikke var sikker.
Andreoli, jeg trenger deg.
Og jeg er her.
Barone fikk legge til et nytt vitne. Kjenner du navnet Nicola Tomei?
Nicola Tomei. Nei.
Jeg vil vite hvorfor han først dukket opp nå.
Greit.
Så?
Får jeg tilbake jobben?
- Sett i gang. Gå. - Så jeg skal jobbe, greit.
Kom inn.
Ruggero! Hvordan går det?
- Sliten etter høringen. - Etter seieren, mener du.
- Forstyrrer jeg deg? - Nei, ikke i det hele tatt.
- Du samler på nøkler? - Jeg samler på minner.
- De ser verdifulle ut. - Dørene de åpnet, er det.
Se på denne...
Nøkkelen til mine foreldres hus, der jeg vokste opp.
Og denne...
Til den første fabrikken jeg eide.
Man må huske røttene for å ikke miste fortiden.
Det er en måte å gjøre...
fremtiden klarere på.
Se på denne.
Denne er fra Lindas barnerom.
Hun var et livlig og muntert barn, med en slik fantasi.
Hun ville bli en eventyrer.
Og så?
- Hun ble voksen. - Som oss alle.
Du kjente Claudio. Hun endret seg så mye for ham.
Man bør ikke gi opp den man er for å glede andre.
Og man bør ikke gi opp sannheten,
selv om man av og til må bryte reglene for å finne den.
- Mara informerte deg. - Det er derfor hun er der.
Og hva syns Arrigoni?
Arrigoni vet ingenting, for ham er rettssaker bare bøker og notater.
Anser du forholdet ditt til Arrigoni som midlertidig?
Det er advokater som kjenner loven godt, og advokater som kjenner alt annet godt.
Og du vil ha alt annet.
Et eget kontor i en storby; New York, London, Paris.
Jeg kan begynne fra Milano.
Bare høytstående saker. Forbrytelser uten blod og mye penger.
Får du datteren min frikjent,
skal jeg se om jeg kan skaffe deg din første nøkkel.
- Hva vil du? - Får jeg komme inn?
- Vil du fortsatt melde meg? - Nei!
Jeg tenkte på det du sa...
Jeg lot deg ta en stor avgjørelse mens du enda var et barn.
Jeg tenkte alltid at...
de viktigste problemene var de som hadde med jobben å gjøre.
Din mor tok seg av alt annet, og da hun døde,
innså jeg at de problemene som var nærmest meg,
ikke var enklere å løse, og at jeg ikke hadde ferdigheter til å løse dem.
Så jeg rømte inn i arbeidet.
Så?
Jeg sa du tok feil, og som dommer mener jeg fortsatt det.
Men uansett hva du bestemmer deg for, er jeg her for deg.
Jeg skulle sagt det da, men jeg sier det nå.
Kom inn.
Sover du?
Ja.
Siden det er veldig sent, kan jeg sove her?
Glem det.
Jeg er bare ikke vant til det.
Men bli, det er fint.
Jeg skal late som jeg tror deg, siden du er flink til å overbevise folk.
Andreoli?
Beklager at jeg ringer så tidlig. Jeg kan ha oppdaget noe om Tomei.
Noe jeg måtte fortelle deg med en gang.
Når oppdaget du det?
Jeg lider av søvnløshet. Det har pågått i flere år.
Jeg har prøvd alt. Min kone foreslo hypnose,
men for å være ærlig...
Det holder.
- La meg kle på meg. Hvor er du? - Jeg er i baren utenfor huset ditt.
Den eneste som lager en god frokost, jeg har lavt blodtrykk og trenger salt.
Jeg vet ikke om jeg er klar til å vite dette. Ikke så tidlig.
Jeg kommer dit. Ha det.
20. FEBRUAR NIENDE HØRING
- Føler du deg bedre? - Flott, takk.
Retten kommer inn.
Sett dere.
Jeg erklærer høringen åpnet.
Nicola Tomei, som ble innkalt ved forrige høring, bes komme frem.
- Herr Tomei, god morgen. Sett deg. - God morgen.
Advokat Barone, du kan begynne.
Herr Tomei, kjente du Angelica Petroni?
Vi møttes noen ganger. Vi var naboer, ingenting annet.
Ingenting annet...
Du jobber for caterinselskapet "Il Mantovano",
som sto for cateringen på festen
hvor Angelica jobbet den kvelden hun ble drept?
Ja.
Dere kjente hverandre igjen? Dere var jo naboer.
Nei.
Kanskje dere sa: "For en tilfeldighet!"
Vi snakket ikke.
Kanskje fordi hun var redd for deg og truslene dine?
Jeg truet ingen. Jeg vet ikke hvorfor hun sa det, det er ikke sant.
Vet du hva jeg tror? Jeg tror du likte Angelica.
Du pleide å se henne gå ut og tenkte: "Så fint det hadde vært å være med henne."
Så fant du ut at Angelica var prostituert.
Og tenkte: "Jeg kan få henne mot betaling."
- Dommer, dette er en teori. - Har Angelica avvist deg?
- Nei. - Sa hun at du er en taper?
- Hva faen? Jeg er ikke en taper. - Og da drepte du henne.
- Du fikk henne ikke. - Jeg drepte ingen.
Advokat Barone avslører ingen skyldige, han konstruerer en.
Advokat, hensikten din er klar, men jeg vil kun ha spørsmål.
Jeg referer kun til fakta.
Var du på festen den natten?
- Ja. - Og Angelica Petroni var redd for deg.
Som Michela Dapporto sa. Si sannheten. Lett hjertet ditt.
- Jeg var ferdig og dro tidlig. - For å ha tid til å drepe henne?
- Jeg drepte ingen! - Er dette slik du ikke truet Angelica?
- Dommer, grip inn. - Ikke noe problem. Jeg er ferdig.
Vil du fortsette med kryssforhøret?
- Hei. - Hei.
Så?
Første rapport om eskortesaken, for ett år siden.
Det er avhøret til Michele Galli, entreprenøren som var med
Cavalleri og de fem jentene drapsnatten.
- Her nevnes en viss Nicola. - Tomei?
Etternavnet står ikke, men sannsynligvis.
Hvis du leser dette, sier han at Cavalleri alltid klaget til ham
fordi Nicola ikke ga seg.
Caputo gikk ikke videre med det, han ville kun finne ut hvem klientene var.
- Greit, la oss snakke med Galli. - Ja. Skal vi dra nå?
Ja, ta med toasten. Kom igjen. - Ok.
Herr Tomei, vil du fortelle oss hvor du var drapsnatten?
Det har jeg sagt.
Nei, du sa du var ferdig og dro, men hvor dro du?
Ser du skjermen bak deg? Du er den røde prikken, kl. 23,55,
da Angelica Petroni kom ut i hagen til Palazzo Te.
Et minutt senere koblet du deg til et basetårn
som ikke inkluderer Palazzo Te, og så slo du av telefonen.
Hvor ble du av?
Jeg husker ikke, kanskje hjemme. Spør moren min.
Dommer, det var flere minutter hvor Tomei kan ha dratt tilbake,
med telefonen slått av, og utført drapet.
Eller kanskje han dro til Claudio Cavalleri.
Har du møtt den tiltaltes ektemann?
God morgen.
Bor Michele Galli her?
- Hva vil dere? - Jeg er Elena Guerra.
Jeg vet hvem du er.
Jeg vil ikke kaste bort tiden din. Har du hørt om en Nicola Tomei?
- Jeg fortalte alt for ett år siden. - Vi vil ikke skape problemer for deg.
Får jeg?
Cavalleri sa at en gutt plaget ham.
- Hva mener du? - En fyr som prøvde å presse ham.
Jeg husker bare at den kvelden jenta ble drept,
måtte Claudio snakke med ham sent for å få til en avtale.
- Så du ansiktet hans? - Han kom i bil da jeg dro.
Nei, det var ikke en bil, det var en hvit varebil.
Du risikerer å bli anklaget for drap.
Vil du virkelig det?
Jeg elsket Angelica.
Jeg hadde aldri drept henne.
Jeg hadde bestemt meg for å si det, men...
Men hva?
Moren min ba meg la henne være.
En jente som henne kan aldri være med en som meg.
Hva skjedde så?
Hun hadde rett.
Kan du forklare deg bedre?
Jeg prøvde, men hun ville ikke ha meg.
- Så hva gjorde du? - Jeg fulgte etter henne.
Hvorfor?
Jeg fikk henne ikke ut av hodet.
- Så jeg fant ut hva hun gjorde. - Mener du prostitusjon?
- Ja. - Hva gjorde du?
Jeg fant ut at Claudio Cavalleri styrte jentene, så jeg dro til ham.
- Hvorfor? - For å la ham svi for det.
Han hadde gjort Angelica til en hore, og tjente penger på det.
- Jeg ville også tjene litt penger. - Presset du ham?
- Jeg ba ham om penger. - Du presset ham.
- Ja. - For å få Cavalleri til å betale
for å gjøre din elskede Angelica til en hore...
Var det du som lekket nyhetene om eskorteringen på internett?
Ja.
Og visste du at Cavalleri begikk selvmord da den nyheten kom ut?
Ja.
Kvelden 3. mars dro du for å møte ham.
Her i Via Parini nummer 40, på hotellet der de fem eskortene,
Claudio Cavalleri og Michele Galli var.
- Vi har ikke dette. - Som bekreftet
- av Galli selv. - Dommer, dette er uakseptabelt.
Guerra baserer avhøret på materiale som forsvaret ikke har fått.
Vi sendte en faks til forsvarskontoret, jeg viser dere kvitteringen senere.
Så du dro til hotellet hvor denne soiréen ble holdt, la oss kalle det det.
Ja.
Jeg sa at Cavalleri enten måtte betale, ellers ville jeg ødelegge ham.
- Og du kom aldri tilbake til Palazzo Te? - Nei, hvorfor skulle jeg det?
Jeg er ferdig.
Er alt i orden, herr Tomei?
Unnskyld.
For hva da?
Fordi jeg ikke fortalte hva jeg så den kvelden da jeg skulle dra.
Angelica, hvor faen er du?
Tuller du?
Jeg hørte en telefon ringe og snudde meg.
Det var en mann kledd i svart på en skuter der.
Han svarte på telefonen og sa: "Angelica, hvor faen er du?"
- Kom hit, kjerring. - Hva faen vil du?
Er du sikker?
Ja.
- Hei. - Hei.
Det gikk ikke som vi håpet i dag,
Men nå vet vi iallfall at noen andre ventet på Angelica utenfor festen.
Ja.
Kort sagt...
- Alt er under kontroll. - Jeg er ikke bekymret.
- Virkelig? - Ja, for nå vet jeg at du tror meg.
Men? Hva er det?
Den middagen...
Jeg har ikke klart å slutte å tenke på hvordan...
Hvordan det kunne gått om du var der ved min side.
Kan du love meg én ting?
Hva da?
Vil du ta meg med på middag hvis jeg blir løslatt?
Greit.
Jeg gleder meg.
Lover du?
Jeg lover.
God morgen.
- Jeg har lett etter deg. - Savnet du meg?
Jeg må snakke med deg. La oss treffes nå.
- Hva har skjedd? - Ansikt til ansikt.
- En romantisk plass. - Se.
- En gammel gjestebok fra Santa Caterina? - Atten år gammel. Se hvem som dro dit.
Lanzoni, biologisk far.
Hva er hans forbindelse til Elena? Møttes de under etterforskningen?
- Kanskje. - Er hun gal? Hvorfor ta sjansen?
- Hvorfor ikke vente til etter rettssaken? - Fordi kjærligheten er rar. Eller... Se.
- Moren er aldri nevnt, selv ikke her. - Vi dro dit tidlig i etterforskningen.
- Vi snakket med nonnen. - Ja.
Hun sa hun ikke fant noe informasjon om Angelica.
Kanskje noen ville få den til å forsvinne...
men ikke jobbet hardt nok.
- Elena? - Ja?
Beklager. Hvis du ikke trenger noe annet, drar jeg.
- Dra, Andreoli. Vi ses i morgen. - Nei, i morgen er det lørdag.
Ha en god helg.
Er det noe galt?
Flott!
I dag, mener jeg. Du var flink under høringen.
- Jeg syns ikke det. - Det er ikke sant.
Du sto imot slaget.
Tomei er ikke drapsmannen, men han sa han så en mann der ute.
- Vi er fortsatt i trøbbel. - Vi klarer det. Nå må du dra hjem også.
Hvil deg litt.
- Hallo? - Elena Guerra?
Det er meg. Hvem er det?
Jeg heter Alberto Canfora. Jeg er din manns advokat.
Giovanni foretrekker at separasjonen fullføres mellom advokater. Har du en?
- Nei, jeg har ikke tenkt på det ennå. - Gjør det, så snakkes vi igjen.
- Greit. - God kveld.
Takk, du også.
Fint skrap, når skal den byttes?
Tenker du noen gang på det? Det er snart over.
Dommerne vil fortsette å komme og gå,
advokater vil løpe rundt fordi de er sene til en høring.
- Tannhjulene vil fortsette å gå rundt. - Hva vil du?
Vil du elske?
Jeg tuller. Jeg kommer i fred.
Vil du ha en drink?
- Så? - Du tviler.
Hva mener du?
Jeg så på deg under Tomeis kryssforhør. Du begynner å tvile på at det var Linda.
Ønskedrøm.
Ellers hadde du aldri kommet hit.
Bare hvis du innrømmer det du gjorde med Tomei.
Jeg vet ikke hvordan, men du var involvert.
Du manipulerte Dapporto og fikk ham i retten
i håp om en tilståelse. Det gikk ikke.
Bravo.
Hvis jeg hadde hatt oversikten over basetårnene og dokumentene...
- Jeg sjekket, du sendte dem aldri. - Hva vil du gjøre med det?
- Ingenting, jeg skjønner. - Etter det du gjorde med Francesca.
Jeg vet alt. Jeg kan ikke bevise det, men vi er jo ikke i retten her.
Hun fortalte meg sannheten, jeg brukte den til å ødelegge for deg.
- Så rettssaken er bare et spill for deg? - Du tar alt for seriøst.
Angelica er død. Jeg tar drap på alvor.
Du sier navnet hennes oftere.
Hun er ikke lenger bare Angelica Petroni. Det er Angelica.
Uansett, du er også god.
Til å forføre og forvirre retten og vitnene.
Jeg har aldri forstått hvordan advokater gjør jobben.
Dere tar sannheter og forvrenger dem,
og så presenterer dere dem i retten for å så tvil.
Er du virkelig overbevist om Lindas uskyld?
Din jobb er ikke så annerledes, du gjør det samme som meg.
Du tar deler av sannheten og sender folk i fengsel på livstid.
Eneste måten å finne sannheten på, er å dra tilbake i tid, men det er umulig.
Det er forskjellen på oss.
- Du later som om det ikke er sånn. - Du har et problem med meg.
Jeg vet hva som skjedde foreldrene dine.
- Men ikke vær sint på hele systemet. - Jeg er ikke sint på noen.
Du er aktoratet. Jeg er forsvaret.
Det skrapet tilhørte moren min. Det er derfor jeg aldri byttet.
Tekst: Lene Blien